Хочу поділитися з усіма творчими людьми своїми знаннями і досвідом, тим більше, коли справа стосується дітей. Прищепити дитині почуття прекрасного можна тільки через власний приклад, оточуючи себе красою і створюючи навколо себе відповідну атмосферу. У цьому майстер-класі мова буде йти про розпису дитячого льняного сукні, тому процес пошиття вироби розглядати не буду.
Для роботи нам знадобляться наступні матеріали:
- тканина лляна;
- папір (калька);
- простий олівець і ластик;
- контур акриловий для тканини DECOLA (червоний і чорний);
- маленька ганчірочка для витирання носика контуру (найкраще х / б);
- фарби акрилові для тканини DECOLA;
- кисть білка або колонок (№ 1-2, за бажанням);
- рама (для натяжки тканини);
- кігті або кнопки.
У нашому випадку буде ошатне плаття трапецією, приблизно на 2 рочки (зростання 92). Для початку необхідно визначитися з малюнком: що буде намальовано, де малюнок розташувати і якого розміру зробити. Я вирішила намалювати що-небудь миле, тому зупинилася на маленьких бешкетних ведмежат.
Починаємо з розробки ескізу. Я малюю завжди на кальці, але це справа смаку. На клаптику паперу я зазначила контури викрійки, щоб наочно представляти розташування рісунка.Тут все залежить від вашої фантазії! У моєму варіанті малюнок буде розташовуватися спереду по всій довжині плаття:
Беремо шматочок тканини, на який вже перенесена форма нашої деталі (де буде малюнок) і акуратно натягуємо на раму за допомогою кігтів або звичайних кнопок.
Порада : Найкраще деталь, призначену для розпису, що не вирізати точно по викрійці. Бажано вирізати з таким запасом по краях, щоб відріз тканини був близький до розмірів рами. До того ж, якщо залишаться сліди (дірочки) від кнопок або кігтів, то вони не повинні бути видні на самому виробі. Ось коли розпис буде закінчена, тоді вже можна зрізати все зайве.
Тепер, коли тканина натягнута, потрібно акуратно підкласти малюнок знизу і легенько промальовувати олівцем на лицьовій стороні сукні.
Порада: Якщо тканина досить щільна, то малюнок через неї майже не видно. В цьому випадку можна використовувати скло (як стіл) і лампу: тканина кладеться на скло, малюнок між склом і тканиною, а під скло ставиться лампа так, щоб світло падало з низу вгору. В цьому випадку можна тоді спочатку перевести малюнок на тканину, а потім тільки її натягувати. Я пішла іншим шляхом: так як модель невелика, то я перевела малюнок через вікно (як в дитинстві!) І потім натягнула. Скажу чесно, це не дуже зручно, але іноді я так роблю.
Можна приступати до розпису. Спочатку обведемо малюнок контуром, щоб фарба не розтікалася, та й робота виглядала акуратно.
Порада: Якщо ви ніколи раніше не працювали контурами, то краще потренуйтеся заздалегідь на шматочку тканини. Справа в тому, що інтенсивність виходу фарби з тюбика залежить від сили натискання на нього пальцями. Якщо тиснути слабо - буде дуже тонка переривчаста лінія, і фарба може вийти за межі необхідної зони. Якщо сильно тиснути, то лінія буде жирної і неаккуратной- весь вид буде зіпсований. Тому необхідно спочатку відчути ту інтенсивність, з якою потрібно натискати на тюбик. Руку потрібно вести спокійно, не поспішати. Особисто я майже не дихаю, коли працюю контуром. Обов'язково витирайте носик тюбика перед тим, як почати лінію, інакше є ризик «намазати» поруч з лініями.
Почнемо з стрічки, тому обводимо червоним контуром все, що задумано за ескізом. При цьому стежимо, щоб рукою випадково не зачепити вже намальовану частина, так як контуру потрібен певний час, щоб підсохнути.
Після того, як стрічка обведена, беремо чорний контур і обводимо ведмедиків.
Порада: краще не поспішати і робити побільше перерв для того, щоб контур встигав застигнути. Я роблю «перепочинку» 15-20 хвилин, якщо розумію, що в подальшій роботі можу випадково зачепити вже намальовані елементи. З досвідом таких перерв стає все менше і менше.
Коли робота контурами закінчена, необхідно залишити деталь гарненько просохнути (згідно з інструкцією на тюбику). Я найчастіше залишаю виріб на ніч, цього цілком достатньо при роботі з контурами для тканини «DECOLA».
Перед тим, як почати роботу з фарбами, хочу зазначити, що вона лягає і розтікається на різних тканинах не однаково, тому недотримання деяких рекомендацій в одних випадках можуть «прокатати», а в інших це загрожує повною переробкою на новому відріз тканини. Замість палітри я використовую дно від пластикової пляшки - дуже зручно!
Фарбу потрібно розвести водою, щоб вона була не сильно рідкою і не сильно густою. Якщо води буде занадто багато, фарба витече за межі контуру (повторюся, залежить від тканини!) Фарбуємо стрічку червоним кольором, за контур не виходимо.
Всі кольори фарб «DECOLA» можна змішувати між собою для отримання потрібних відтінків. Починати роботу необхідно з більш світлого відтінку, а потім зверху накладати темніші. З коричневого, білого і чорного кольорів отримуємо потрібний нам відтінок бежевого і починаємо фарбувати ведмедиків. Для додання обсягу і «жвавості» в потрібних місцях профарбовуємо більш темним коричневим, тільки робити це потрібно по ще вологому бежевому 1 в такому випадку фарба розтікається природніше.
Порада: акрилові фарби при висиханні створюють на тканині деякий шар, тому тканина в цьому місці стає більш щільна. Щоб наше вони не стояло колом, рекомендую не фарбувати поверхню в кілька шарів.
Ось такі пустотливі ведмедики вийшли!
Залишилися тільки квіточки! Я умисно не обводила їх контуром, тому розводити для них фарбу водою не потрібно . Беремо жовтий колір і прям з баночки фарбуємо (вона дуже густа, на льоні НЕ розтечеться).
Ми майже закінчили. Фарба тепер повинна висохнути, час висихання написано на коробці або баночці. Згідно з інструкцією, після повного висихання необхідно фарбу закріпити для того, щоб виріб можна було прати (з дотриманням певних умов). Для цього праскою на режимі «хлопок» через х / б тканину (обов'язково!) Протягом 5 хвилин пропрасовуємо кожну ділянку малюнка.
Знімаємо деталь з рами, зрізаємо все зайве.
Тепер можна приступати до пошиття нашій чудовій задумки. Думаючи про здоров'я дитини і про те, що йому повинно бути комфортно в моєму одязі, я вирішила зробити плаття подвійним: верхня частина у нас лляна, а спіднє з 100% бавовни. Особисто для мене дуже важливо, щоб виворіт була такою ж красивою, як і лицьова сторона, тому до нижнього сукні пришиваємо ніжне мереживо на випадок, якщо оборочка задереться наверх. Пошиття детально розглядати не будемо, так як існує велика кількість всіляких посібників і описів по шиттю, тому покажу відразу готовий результат:
Нехай наші діти завжди будуть оточені любов'ю і красою, тому творите для них із задоволенням!
Поділилася - Maten.
джерело